### Bevezetés az NFS-be

Az NFS az Unix rendszerek által használt szabványos fájlmegosztási protokoll. Az NFS lehetővé teszi egy rendszer számára, hogy egy könyvtárat a hálózaton keresztül egy vagy több másik gazdagépre exportáljon, lehetővé téve a gazdagépeken lévő felhasználók és programok számára, hogy az exportált fájlokhoz hozzáférjenek, mintha azok helyi lennének.

Az NFS-kiszolgáló egy vagy több könyvtárat exportáló rendszer, míg az NFS-kliens egy vagy több könyvtárat egy szerverről telepítő rendszer. A gazda egyaránt lehet NFS-kiszolgáló és más kiszolgálók ügyfele.

A kiszolgáló ellenőrzi, hogy az ügyfelek miként építhetik be az exportált könyvtárat, az ügyfél IP-címének ellenőrzésével, összehasonlítva a kért könyvtár megengedett gazdagépeivel. A kiszolgáló az írásvédett vagy csak olvasható exportálást is kijelölheti egyes ügyfelek számára.

Más hálózati fájlrendszerektől eltérően az NFS-ügyfeleknek nem kell bejelentkezniük a kiszolgálóra, amikor exportált könyvtárat csatolnak. A szerver bízza az ügyfelet, hogy hitelesítse a felhasználókat (akár Unix hitelesítő adatokkal, akár egy Kerberos5 hitelesítéssel), és adja meg az aktuális felhasználó azonosítóját az exportált fájlok elérésekor. Ezért csak az ügyfélgazdagépeknek szabad engedélyeznie az exportált könyvtárak beillesztését.