### Introduksjon til NFS

NFS er den vanlige fildelingsprotokollen som brukes av Unix-systemer. NFS lar ett system eksportere en katalog over nettverket til en eller flere andre verter, slik at brukere og programmer på disse vertene får tilgang til eksporterte filer som om de var lokale.

En NFS-server er et system som eksporterer ett eller flere kataloger, mens en NFS-klient er et system som monterer ett eller flere kataloger fra en server. En vert kan være både en NFS-server og en klient til andre servere.

En server kontrollerer hvilke klienter som kan montere en eksportert katalog ved å sjekke klientens IP-adresse mot en liste over tillatte verter for den valgte katalogen. Serveren kan også utpeke en skrivebeskyttet eksport, eller skrivebeskyttet for visse klienter.

I motsetning til andre nettverksfilsystemer, trenger ikke en NFS-klient å logge på serveren når du installerer en eksportert katalog. Serveren stoler på klienten til å autentisere brukere (enten med Unix-legitimasjon, eller med en Kerberos5-godkjenning) og oppgi ID for den nåværende brukeren når de får tilgang til eksporterte filer. Dermed bør du bare tillate klientverter som du stoler på, til å montere eksporterte kataloger.